(Megjelent a Szent Margit Lap 128. számában)
1. Az „angyal” név e lényeknek nem a természetét, hanem a hivatalát jelöli. Tágabb értelemben minden tisztán szellemi lényt ezzel a névvel illetünk, nem csak a jókat, hanem a gonoszakat is; utóbbiakat azért, mert ők is Istentől függnek, és eredetileg az isteni akarat teljesítésére kaptak meghívást. Szűkebb értelemben az „angyal” nevet az Istenhez hűnek maradt szellemekre használjuk. Legszűkebb értelemben pedig a legalacsonyabb rangú jó angyalokat hívják így, hiszen őket a legrégibb idők óta kilenc karba osztottaknak ismerjük, úgy mint: szeráfok, kerubok, trónállók, uralkodók, egek erői, hatalmasságok, uraságok, főangyalok és angyalok.
2. Az angyalok létezését az értelemből egyedül nem lehet bizonyossággal megállapítani, mert a természetben az angyalok működését nem lehet megtapasztalni. Hiszen a jó angyalok tevékenységének Isten is lehet közvetlen okozója. Míg a jó angyalokhoz méltatlan tettek, amelyek, ha másképp nem magyarázhatóak, ugyan láthatatlan, gonosz, értelmes lényekre vezethetőek vissza, de ezzel még az a kérdés, hogy ezek tisztán szellemi lények vagy a már megholtak lelkei, nem dőlne el.
A szent angyalok léte bizonyossággal csak az isteni megnyilatkozásból bizonyítható. A Szentírás számtalan helyén olvashatunk ezekről a mennyei küldöncökről; például egy angyal űzte ki a paradicsomból Ádámot és Évát; angyalok jelentek meg Ábrahámnak és Jákobnak; angyalok jelentették Betlehemben az Üdvözítő születését; angyalok szolgáltak neki böjtölése után a sivatagban; ők erősítették az Olajfák hegyén és ők jelentek meg feltámadása után is.
3. A szent angyalok teremtése az időben történt. Az angyalok teremtésé egy bizonyos időben történt. A teremtés egészének és benne az angyalok teremtésének valós időben való megtörténtét a IV. Lateráni és az I. Vatikáni Zsinat hittételként rögzítette.
4. A szent angyalok természete. A hit tanai szerint az angyalok szellemek, láthatatlanok és testnélküliek. Szellemeknek neveztetnek mind a jó, mind a gonosz angyalokat, például a Zsid 1,14; Jel 1,4 és a Mt 8,16 alatti versekben. Láthatatlan lényeknek a Kol 1,16 állítja elénk őket. Az angyalok testetlenek, vagyis nincsenek anyagi testhez kötve, se egy ilyen egyesüléshez utalva. Az angyalok látható jelenései, a térhez való kapcsolatuk, beszédük nincs testhez kötve. A gonosz szellemek szenvedése a pokolban nem tételezi fel a testet, csakúgy mint a kárhozattakéi sem.
5. Az angyalok természetes tökéletessége. Ez abból áll, hogy bár az angyalok végtelenül kisebbek, mint Isten, de természetes alkatuknál fogva az embereknél emelkedettebbek. Istennel összehasonlítva mint teremtényeknek mindazon tökéletlenség a sajátjuk, amelyek a teremtett értelmes lényekre érvényesek: változékonyság, bűnre való képesség, a felismerés és erő határoltsága stb. Ugyanakkor az angyalok nincsenek annak a tökéletlenségeknek alávetve, amelyeknek az emberi lélek a testtel való összetartozása miatt itt a földön ki van téve, mint például fáradtság, betegség stb. A természetfeletti rendben azonban az ember még a legmagasabb rangú angyal előtt is állhat, mint ahogy ez a valóságban nem csak Krisztus szent embersége, hanem Mária, az Istenanya, az angyalok királynőjének esetében is történik.
6. Az angyalok felemelése a természetfeletti kegyelmi rendbe. Erre már az ember természetfeletti hivatásából és a természetfeletti üdvrendben való tevékenységükből következtetni lehet. A Szentírás bizonyságot tesz az angyalok és az emberek számára működő kegyelem és dicsőség lényegi azonosságáról. A szent angyalok valóban élvezik Isten látását (Mt 18,10), ami az embereknek is meg van ígérve, és amelynek a kegyelemre mint előfeltételre természetfelettisége miatt szüksége van.
A természetfeletti boldogságot az angyalok nem a kezdetektől birtokolták, hanem csak mint próbájuk hű megállásának jutalmául kapták. Ez közvetlenül levezethető a gonosz lelkek elbukásából, hiszen Isten boldog látásában mindennemű bűn elkövetése lehetetlen. Összefoglalva azt lehet mondani, hogy az angyalok, úgy a jók, mint a gonoszok, eredetileg boldogok voltak, amennyiben tökéletes vagy tökéletlen természetes boldogságot és ezen kívül a kegyelem által egy tökéletlen természetfeletti boldogságot birtokoltak.
7. Az angyalok hatása a testi dolgokra. Ez úgy történik, mint az emberi léleknek a testtel való viszonya. A Szentírás néhány példán keresztül világít erre rá: Mt 8,32: a gonosz lelkek megszállták a sertéseket; Mt 28,2: az Úr angyala leszállt az égből, el-hengerítette a követ és ráült; ApCsel 12,7: az angyal oldalba lökte Pétert és felébresztette ezekkel a szavakkal: „Kelj fel gyorsan!” – mire a láncok lehullottak a kezéről.
8. Az angyal-jelenések. Az angyaloknak azon jelenéseit, melyekről a Szentírás tudósít, részben csupán víziók (Ter 28,12; Mt 1,20; Mt 2,13), részben felvett testben való igazi megjelenések, ahogy ezt a Szentírás szövegei bizonyítják.
9. Az angyalok mint Isten szolgái. A Szentírás számos helyen számol be az angyalok szolgálatairól, melyeket ők a természetes és természetfeletti isteni gondviselés eszközeiként hajtottak végre. Ezzel azt bizonyítja, hogy az angyalok az emberek között tevékenykednek. Hittétel, hogy az angyaloknak az emberek különös védelme a feladatuk, vagy hogy léteznek őrangyalok (Zsid 1,14; Zsolt 90,11). Általános tan azonban, hogy nemcsak a jóknak vagy hívőknek vagy kiválasztottaknak, de minden egyes ember mellett földi élete végéig egy őrangyal áll (Mt 18,10; ApCsel 12,15).
10. A szent angyalok ábrázolása. Szárnyakkal, mert gyorsak; test nélkül, mert szellemi lények; gyermekként, mert nem tudnak megöregedni; csak fejjel, mert értelmük és szabad akaratuk van.
Hívjuk tehát gyakran segítségül az angyalokat, akik hatalmas szószólóink és kísérőink földi életünkben!
Az emberek és angyalok között az a különbség, hogy az emberi lélek az akaratnak a jóban való végleges megszilárdulását és a gonoszban való végleges megátalkodottságát abban a pillanatban éri el, amikor a testtől elszakad; az angyalok azonban első megfontolt akarásuk – lett légyen ennek célja Isten vagy valami teremtett dolog – pillanatában örökre üdvözültek vagy elkárhozottak lettek. Az ember lelkében ugyanis a változékonyság nemcsak az akarat szabadságából, hanem a test változékonyságából is ered, az angyalokéban azonban egyes egyedül a választás szabadságából. Az angyalok ezért nyerték meg változatlanságukat már első döntésük után, az ember azonban csak akkor, amikor lelke a testből távozik.
Az angyalok mértékegysége (éon) az idő és végtelen között, mint középút található. Ezt a különbséget egyesek így jellemzik: az öröklét kezdet és vég nélkül való; az éonnak van kezdete, de nincs vége; az időnek van eleje és vége is.
Az angyal nem úgy erősítette Krisztust, hogy valamilyen hatással volt rá, hanem szolgált neki, azaz Krisztus bátorságát dicsőítve erősítette meg őt; ahogy az ember is megerősödik a szükség idején a barátok jelenléte által.
Nagyon észszerű volt, hogy a Szűzanya az isteni emberré válás titkát egy angyaltól tudta meg, hogy ezáltal is megőrződjék az isteni rend, amely szerint az isteni dolgok az angyalok közvetítésével jutnak el az emberekhez. Az isteni kinyilatkoztatás meghatározott sorrendben, a magasabb rendű által jut el az alacsonyabb rendűhöz – az emberekhez az angyaloktól, a főangyaloktól az alacsonyabb rangú angyalokhoz.
Isten nem csak a gonosz, hanem olykor a jó angyalok által is büntet. Nem létezik valamiféle legfőbb gonosz, ami minden más gonosz első oka lenne.
Az anyaméhben levő gyermekek nem részesülnek az Egyház szentségeiben, mert nincsenek annak hivatalviselői alá rendelve; ehelyett közvetlenül Isten és az angyalok hatása alatt állnak.
A démonok nem részesülnek az isteni igazságban és isteni fényben, mivel ezek birtoklása a kegyelmen, nem pedig a természeten alapszik. Az ördög kétkedése az emberré válás titkával van kapcsolatban, amely az angyalok természetes felismerését is felülmúlja.
Isten ítélete rejtett végzése szerint megengedte az ördögnek, hogy bizonyos személyekben, bizonyos időben, bizonyos helyen megtévessze az embereket. Az embernek Krisztus halálszenvedése által mégis mindig rendelkezésére áll az üdv-eszköz, amellyel védekezni tud a démon gonoszságai ellen, még az Antikrisztus idejében is.
vissza