Mielőtt a kath.net legújabb cikke következnék, egy hír a rádió pár nappal ezelőtti adásából: „Nagy-Britanniában minden 10 élve született gyerek közül 6 idegen, vagyis nem angol anyanyelvű. Tendencia erősen emelkedő.” Ez az adat és a következő hír „gyönyörű” tanúsága egy nép, egy ország öngyilkosságának. A világ önfeledt kacagással és a legvadabb kicsapongások közepette rohan végzetébe.
London/Nagy-Britannia Olyan a köznyelvben használatos kifejezés, mint „gay” (buzi) rasszistának minősül, olvasható a kiadványban, melyet a kormány a „Stonewall” csoporttal készíttetett el. Ez egy homoszexuális lobby, melyet a munkáspárt a homoszexuálisokkal kapcsolatos minden ügyben kompetensnek fogadott el. E hivatalos kormány-irányvonalak kidolgoztatásával a kormány egy lépéssel még tovább is ment, és a csoportnak még az eddiginél is több kompetenciát adott. „Preventing and Responding to Homophobic Bullying in Schools” ( = megelőzés és válasz a homofóbiás diktatúrára az iskolákban), ez a címe az iratnak, melyben arról van szó, hogyan kell az iskolákban a homoszexualitás iránti ellenszenvet elkerülni. A szülőknek nincs joguk beleszólni, mert „a homoszexuálisokról való véleményük vagy saját szexuális beállítottságuktól függetlenül a szülőknek és a nevelőknek meg kell érteniük, hogy az iskolák azért felelősek, hogy a tanulók biztonságban legyenek”, áll az iratban. A Nagy-Britanniában uralkodó jelenlegi politikai klímában veszélyes azok helyzete, akik nem viselkednek e politikailag korrekt elképzelés szerint. 2006 októberében egy 14 éves lányt a rendőrség letartóztatott és két órán keresztül bezárva tartott, mert azt kérte, hogy olyan osztályba tegyék, ahol angolul beszélnek a gyerekek. Tanárai jelentették fel „rasszizmus” vádjával. 2007 áprilisában egy 10 éves fiút hallgattak ki a rendőrök, mert egy e-mailben egyik társát „buzinak” nevezte. Tony Blair (aki nemrég lett katolikus) kormányzása alatt eltörölték azt a törvényt, amely megtiltja a homoszexuális reklámot az iskolákban. Azóta aktivisták már ki is dolgoztak egy tréning-programot a tanárok és diákok számára, amelyek a homoszexualitásnak mint teljesen normális dolognak csinálnak reklámot. Az „irányvonalak” egyetlen szabadságot azért engedélyeznek: a hallgatást. „Egy embernek olyan véleménye lehet, amilyet akar”, olvasható az iratban. „De az nem fogadható el, hogy olyan véleményeket hangoztasson, melyek másokat rossznak állítanak be.” |
vissza