XVI. Benedek pápa november 20-án egy konzisztórium keretében 24 új bíborost fog kinevezni – jelentette be az október 20-i általános kihallgatás végén a Szent Péter téren maga a pápa. Másnap, a NOM szerinti Krisztus-király ünnepen, a frissen kinevezett bíborosok ünnepélyes koncelebráción vesznek részt a Szent Péter bazilikában és a pápa kezéből átveszik a bíborosi gyűrűt.
A 24 új purpur-viselőből 20-an választásra jogosult bíborosok, a többi négy már átlépte a 80. életévét, azaz a korhatárt. A 20 új bíborosból 10-en a római kúriában, 10-en pedig világban szolgálnak.
A kinevezések a jól ismert – a zsinaton és azóta is használt – minta szerint történtek: két lépés jobbra, két lépés balra, hogy a kecske is jóllakjon, meg a káposzta is megmaradjon.
E módszert alkalmazva nevezi ki a pápa Malcolm Ranjith Patabendige érseket és az apostoli signatura prefektusát, Raimond Burke érseket bíborossá, kik mindketten a régi liturgia erélyes támogatói.
Az ú. n. elvhű és a hagyomány iránt elkötelezettek közé tartozik még az új bíborosok közül a volt bázeli püspök, most a Keresztények Egységéért Pápai Tanács elnöke, Kurt Koch érsek, valamint Walter Brandmüller, aki a történelemtudomány tanácsának régi elnöke volt, és aki nagy mértékben járult hozzá a XII. Pius pápa ellen indított rágalomhadjáratok visszaveréséhez.
És ide tartozik a 93 éves Domenico Barolucci (lásd a fotón), akit ugyan élete végéig a Capella Sixtina karnagyának neveztek ki, de akit Piero Marini, a régi szertartásmester körül fontoskodó liturgia-forradalmárok sürgetésére 1997-ben mégis elmozdítottak a kórus éléről. „Hívjatok, ha majd a cirkusznak vége van”, mondta állítólag búcsúzóul a mester.
A másik oldal legnevesebb képviselője Reinhard Marx, München és Freising érseke, akinek székvárosában és részben székesegyházában ez év májusában tartották a honlapon is tárgyalt szégyenletes katolikus ünnepségeket, aki tevékenyen részt vett Mixa augsburgi püspök meghurcoltatásában, és akinek egyházmegyéjében most fog egy konferencia lezajlani, melynek fő témája a katolikusok szexuális élete, annak a korszellemhez való igazítása, illetve ennek az Egyháztól való kikövetelése.
A hírrel kapcsolatban lásd a honlap következő cikkeit:
„Én nem megyek oda”
„Köszönet Münchennek”
avagy A müncheni érsekség katolikus templomot bocsátott rendelkezésre az evangélikus teológusnő provokációjához,
illetve Ranjith és Burke érsekről szóló számos írást.
2010. október 22.
|