![]() Idén nyáron véget ér az osztrák Ried városkában (Ried Linztől kb. 50 km-re nyugatra fekszik) a kapucinusok 366 éve tartó jelenléte. A kapucinusok kolostorát a barátok magas kora és a hiányzó utánpótlás miatt zárják be. A kolostor újraéledése más szerzetesrendek vagy az egyházmegye által igen valószínűtlennek tűnik a hiányzó hivatások miatt. Az épületek fenntartásáról átmenetileg egy közhasznú társaság gondoskodik.
Egy újságíró meglátogatta a búcsúzó szerzeteseket, és a velük folytatott beszélgetését a „Die Presse” osztrák lapban hozta nyilvánosságra.
Részletek a cikkből: Korhadt fák, nedves falak. A Felső-ausztriai kolostor bezárja kapuit, a rend 366 év után adta fel, mert nem tudták tovább fenntartani. Az elkövetkezendő napokban hat idős szerzetes hagyja el örökre a riedi kolostort. A kolostor – ami voltaképpen „zárt helyet” jelent – kapuja most nyitva áll, egy szűk folyosó vezet a refektóriumba, melyben az élemedett korú szerzetesek helyet foglaltak. A telefon állandóan szól, hol gyónni akar valaki, hol a betegek szentségét szeretné valaki felvenni, sokan személyesen szeretnének elbúcsúzni. Hogy a kapucinusokat ki fogja követni – ez még nem dőlt el. Mintegy 4 ezer aláírás gyűlt össze azon kérvény alá, melyben a helyiek a kolostor fenntartását kérelmezik, ezt már át is adtak a linzi püspöknek. Ugyanakkor az itteni egyházi nép nem mindenkit látna szívesen az elhagyott épületegyüttesben: a konzervatív ferencesek – (az Ecclesia Dei-hez tartozó Immaculata ferences közösség), akik a misét a régi rítusban olvassák és az újraházasodottaktól megtagadják a szentáldozást – kérvényét az egyházmegye már visszautasította. Azt mesélik, hogy Ried-ben örülnek ennek az elutasító döntésnek.
„Lelkipásztorkodás alatt az emberek szolgálatát értjük”, magyarázza Berthold atya. A liberális egyházi ember azonban hiányolja a toleranciát a katolikus egyházon belül – „a konzervatív erőkkel szemben is”.
A gvárdián a klagenfurti kapucinus kolostorba kerül. „Remélem, ez nem megint egy olyan kolostor, amit szintén fel fognak számolni.” Mert ő már ezt négyszer élte át, először Feldkirch-ben, aztán Kitzbühel-ban, majd Braunau-ban és most Ried-ben. „Szerencsére nem tudjuk, amikor belépünk, hogy mi minden vár ránk”, mondja az asztalra hajolva, karjait felsőteste elé kulcsolva, melyet egy kék pulóver takar. A barátoknak ideje pakolni, a kolostor végleg bezárja kapuit.
Szerk. megj.: Évtizedek óta ezrével jelennek meg az Egyház helyzetét taglaló írások, mind a liberális, mind a konzervatív oldalról. Bár az okok megítélésében homlokegyenest eltérő a két tábor véleménye, abban tökéletesen megegyeznek, hogy az Egyház katasztrofális, történelmében egyedülállóan mély válságot él át.
Ezek után azt szeretném tudni, hogy kinek lesz már végre bátorsága bevallani, hogy az egyház nem rombolja magát, hanem a folyamat befejeződött, már LEROMBOLTA MAGÁT, hogy a lelkes és szorgalmas önpusztításnak mára meglett az eredménye. Kinek lesz végre mersze leírni, hogy az egyház, úgy ahogy kétezer évig fennállt, mostanra megszűnt létezni.
Mikor Luther kitalálta új vallását, körömszakadtáig tagadta, hogy ez egy új vallás. Ő élete végéig azt állította, hogy csak a katolikus vallást állította vissza „eredeti tisztaságában”. Ez az elmélete örökre bevonult a történelembe, hiszen mozgalmát azóta is reformációnak, és korát a reformáció korának nevezik és fogják nevezni a jövőben is. Pedig amit csinált az pusztítás volt és nem reformálás. A mostani „új” vallás megalkotói, hívei, tisztségviselői is tagadják, hogy új vallást kreáltak volna. Szerintük ők is csak reformálnak, a „gyökerekhez” mennek vissza, ahogy ezt az Egyház történelmében eddig kivétel nélkül minden eretnek állította. Természetesen tudjuk, hogy Jézus azt ígérte, hogy a pokol kapui nem vesznek erőt az Egyházán. De azt nem tette ezen ígérethez hozzá, hogy mit ért „Egyháza” alatt. Amikor ezt mondta, az Egyház 11 apostolból állt és az Édesanyjából, azaz 12 főből. Feltehető, hogy ma is van még 12 valódi katolikus ember a világon, sőt az is, hogy ezek között van pap is. Amíg tehát van katolikus pap, aki a katolikus szentmisét bemutatja, Krisztus Egyháza létezik – de ez már nem azonos azzal, ami ma a hivatalos egyház köntösében a nyilvánosság előtt megjelenik. 2010. szeptember 6. |
vissza