A bűncselekménytől az alapjogig – egy soha nem ismert értékvesztés 40 éven belül! Tudták, hogy a homoszexualitás büntetendő cselekmény? Demokráciánk alapító atyái egészen az 1960-as évek végéig ezt így ítélték meg. 2009 júliusában lesz 40 éve, hogy a következő törvényt Németországban eltörölték:
§ 175 (1): „Egy férfi, aki egy másik férfival fajtalanságot űz vagy hagyja magát tőle fajtalansághoz kihasználni, börtönnel büntetendő.” A büntetőtörvénynek 1962-ben a Konrad Adenauer kancellársága alatt előterjesztett kormánytervezete a 175-ös paragrafus megtartását még ezzel igazolta: „Mindenekelőtt a homoszexuálisoknak nem állna semmi útjában, hogy közelebbi környezetüket a házassághoz hasonló körülmények közötti együttélésükkel ne zavarják. […] Kifejezettebben, mint más területeken a férfi homoszexualitással szemben a jogrendnek az a feladata, hogy a büntető törvény erkölcs-nevelő erejénél fogva gátat állítson e bűnös szenvedély elterjedése elé, ami, ha elterjed, súlyos veszélyt jelent az egészséges és természetes életrend számára a nép körében.” A szöveg így folytatódik: „Az érdekelt körök által az elmúlt évtizedekben ismételten elhangzott azon állítás, miszerint az azonos-neműek közötti szexuális kapcsolatnál természetes és ezért nem visszataszító hajlamról van szó, csupán mint egy, a célt kierőszakolni akaró állítást vissza kell utasítani. […] Ahol az azonos-neműek közötti fajtalanság elterjedt és nagy méreteket öltött, ott a nép elkorcsosulása és erkölcsi erejének romlása volt a következmény.”
Ezek olyan szavak, melyekért ma a homoszexuális erkölcs-mérgezők a polgárokat és katolikusokat szélsőjobboldaliként bélyegeznék meg és törvénnyel üldöznék. Bűncselekménytől az alapjogig: senki nem veszi észre az értékeknek ezt az elképesztő pusztulását? 2011. február 23. |
vissza