A világméretű pénzrendszer fenyegető összeomlása, illetve ezen összeomlás miatt a globális pénzrendszer által létrehozott világkormány megalakítása gondolkodásra kell késztessen bennünket. Egyáltalán hogyan jutottunk ebbe a katasztrofális helyzetbe, és hogyan tudnánk ebből kiszabadulni? Ha a mindenható Isten nem játszik szerepet ebben a súlyos válságban, akkor nyilvánvalóan nem kell Őt komolyan venni, hiszen akkor csak egy vasárnapi jólvagyok-időtöltést jelent. Ha viszont Isten valóban olyan fontos, mint amilyennek Őt a középkori katedrálisok építői láthatóan tartották, akkor Isten elhanyagolásának központi szerepet kell játszania a pénzrendszernek a valóság felett aratott mai diadalában.
Valóban a középkorba kell visszamennünk, hogy a mai katasztrófa okait megértsük. Amikor a középkor fénykora után a hit elkezdett fogyatkozni, az emberek egyre inkább elkezdtek érdeklődni a mammon – életük e másik nagy hajtóereje iránt (Mt 6,24: „Senki sem szolgálhat két úrnak: vagy gyűlöli az egyiket, a másikat pedig szereti, vagy ragaszkodik egy egyikhez, a másikat pedig megveti.”)
Ha a pénz a gazdaságot szolgálná, akkor egy bölcs állam biztosítaná, hogy a forgalomban levő pénzmennyiség a reális javak összmennyiségével, melyek e gazdaságban áruként cserélődnek, együtt növekedjen és csökkenjen. Ily módon a pénz értéke stabil maradna. Ha azonban túl sok pénz áll szemben túl kevés áruval, akkor a pénz elértéktelenődik és infláció keletkezik. Fordítva, ha túl sok áru áll szemben túl kevés pénzzel, akkor a pénz felértékelődik, és deflációt érünk el.
Még rosszabb, ha a biztonsági tartalék- bankrendszer a bankoknak lehetővé teszi, hogy a pénzt teljesen elszakítsák a gazdaságtól, és saját tetszésük szerint fabrikálják. Ezáltal a bankok olyan helyzetbe kerülnek, hogy a gazdaságból minden valóságos értéket kiszívhatnak – amit meg is tesznek. A befektetők így maguk is hitelfelvevőkké válnak, és a legtöbbjüket a bankok reménytelen adósság- illetve jelzálog-rabszolgává degradálja. A bankok ezután csak saját érdekükből gondoskodnak arról, hogy az aranytojást tojó tyúk ne menjen egészen tönkre. Vajon miért foglalkozott Mózes – Isten e nagy s ezért mély lelkiségű embere – egyáltalán ilyen materiális ügyekkel? Mert a rossz gazdaság az embereket kétségbeesésbe és ezzel a pokol irányába kergetheti – nézzenek körül maguk körül, ma, de mindenekelőtt holnap –, miközben a jó gazdasági helyzet szolid jólétet tesz lehetővé, mely semmi esetre sem jelenti a mammon szolgálatát, hanem az embernek megkönnyíti, hogy Isten jóságában higgyen, Út imádja és tisztelje. Hiszen az ember szellemből és testből áll. Mózes egészen biztosan összetörné a biztonsági tartalék-bankrendszert, ahogy az aranyborjút porrá zúzta. Kyrie eleison Feltéve: 2011. október 30. |
vissza