A Jó Pásztor Intézetnek új rendfőnöke van. A rend káptalana Roch Perrel pátert nevezte ki az új rendfőnöknek, első asszisztens P. Paul Aulagnier, második asszisztens P. Leszek Krolikowski, harmadik asszisztens P. Stefano Carusi és negyedik asszisztens P. Louis-Numa Julien.
Az új rendfőnök eddig az intézet saját szemináriumának rektora, korábban pedig az intézet brazil kerületének főnöke volt. Az intézet a Szentszék által elismert alapító okirattal megszilárdult. Az új rendfőnök ezen az úton fogja munkáját folytatni az alapítás jegyében. Ugyanakkor az intézet hivatalos honlapján az a nehezen értelmezhető megjegyzés áll, hogy csak azok a hivatalos nyilatkozatok érvényesek, melyeket az intézet hivatalos honlapja közöl. A megjegyzést az eddigi rendfőnök, P. Philippe Lagnérie személyi titkára írta alá. Az intézet káptalanáról és az új rendfőnök megválasztásáról azonban itt egyetlen szó sem esik. Mindezek a jelek az intézeten belüli súlyos konfliktusra utalnak. Úgy tűnik az intézet tagjainak egy része nem fogadja el a káptalan döntését. Nincs kizárva, hogy a másik fél a káptalan határozata ellen Rómához fog fordulni. Az eddigi vagy még mindig rendfőnök, P. Laguérie blogjáról már a konfliktus egész komolysága világossá válik. P. Laguérie egy június 6-i bejegyzésében az egyházjogra utal, és ennek alapján kifejti, hogy a káptalan és ezzel az új választások érvénytelenek. Az intézeten belüli konfliktus 2012 tavaszán robbantak ki. Ahogy akkor a mostani harmadik asszisztenssé választott P. Stefano Carusi nyilvánosságra hozta, az Ecclesia Dei Pápai Bizottság azt követelte tőle, hogy az általa szerkesztett blogról távolítson el két cikket. Magától az intézettől pedig azt követelte a pápai bizottság, hogy a papképzésbe jobban vonják be a II. Vatikáni Zsinatot és a tanítóhivatal legfrissebb megállapításait, valamint ismerjék el az 1992-es új katekizmust. Ehhez jött még a vita arról, hogy hogyan kell értelmezni a régi mise bemutatásában a kizárólagosságra való jogot. A Jó Pásztor Intézet alapító okiratát 2006. szeptember 8-án az Ecclesia Dei Pápai Bizottság provizórikusan 5 évre fogadta el. Az intézetet egyházjogilag mint az apostoli élet közösségét ismerték el, és közvetlenül Róma alá rendelték. P. Laguérie vezetése alatt hat volt FSSPX-tag alapította a közösséget, mely az első ilyen típusú közösség volt.
(megj.: Nem lehet állítani, hogy Róma sokáig várt a vizitációval, három hónappal az 5 év letelte után megjelent a közösségnél. Pontosan tudták, hogy az alapítók soha nem egyeznek ki velük, ha előre látják, hogy öt év múlva minden elvüket feladva létezhetnek csak tovább. Annak idején valószínűleg kaptak valamilyen szóbeli ígéretet, hogy a provizórikus engedélyt azonos feltételekkel meg fogják hosszabbítani. Az nem teljesen világos, hogy melyik fél mit képvisel: vagyis, hogy a régiek fogadják el Róma követelését, és az újak megtagadták azt, vagy éppen fordítva. – Mindenesetre a történetből világos, hogy Róma előre megfontoltan rombolja le a tradíciót, és az is, mi vár mindazokra a közösségekre, akik a Summorum Pontificum megjelenése után egyeztek ki Rómával (náluk az 5 év idén ősszel és jövő tavasszal jár le) – és hogy mi vár a Szent X. Pius papi Közösségre, ha megvan vagy meglesz a kiegyezés. Ezek után azt hinni, hogy a pápa „szereti” a tradíciót, és hogy a dolgok jó irányba haladnak, … nos erre nem lehet mit mondani.)
|
vissza