![]() „Úgy gondolom, ez megint egy más tapasztalat. Látjuk a testet, ahogy mozog. Úgy találom, a táncosok – ahogy én eddig megéltem őket – óriási jelenléttel bírnak. És én ezt akartam az istentiszteleten.” – Ezek a Freiburg-i Canisius Szent Péter templom plébánosának, Claus Trost-nak a szavai, amivel enyhén kifejezve egy fura dolgot ír le: az úrnapi istentiszteletre táncosokat és táncosnőket hívott a szentélybe.
Itt látható a videofelvétel: A plébános további magyarázata olyan, mint sok minden a zsinatutáni egyházban: az értelmetlenségig zavaros. „Amit a közösség magával visz, az bizonyára inkább meglepetés. De szintén, igen – hogy konkrét lesz. Úgy gondolom, egy befejezést csinálunk, amivel a közösség még egyszer megmozdul. És ott a saját mozgást szintén még egyszer mélyebben átéli. Azt remélem, hogy az adomány-körmenetből is lesz valami.” A riporternek ama kérdésére, hogy mindez hogyan illik egy templomba, Trost plébános így válaszolt: „Igen, ez illik a templomba.” A liturgia végülis egy fajta tánc. „Ha valaki saját maga liturgikus mozgást végez, akkor a táncból is profitál valamit.”
|
vissza