A mi Urunk Jézus Krisztus életében a Nagyszombat a szörnyű kereszthalála és a dicsőséges feltámadása közötti nap volt. Emberi teste e napon emberi lelke nélkül élettelenül feküdt a sötét sírban, az emberek szeme elől elrejtve. Urunk ellenségei látszólag olyan sikeresen összezúzták, hogy a testté vált Isten teljesen elhomályosult, és egyedül Szűzanyánknak isteni Fiába vetett rendíthetetlen hite maradt meg. Neki kellett az Úr minden követőjét támogatni, mert még közülük a legjámborabbak is összezavarodtak és elveszettek lettek.
[Joseph Ratzingernek a pápaságról alkotott elméletével kapcsolatban lásd a következő művet: P. Ralph M. Wiltgen: Der Rhein fließt in den Tiber, ennek német kiadásában a 238. oldalon a Nota praevia (= Magyarázó előzetes megjegyzések) című és a 295. oldalon a könyv utolsó fejezetében.] Krisztus ellenségei XVI. Benedek lemondásával és az ezt követő konklávéval minden bizonnyal a maguk részéről mindent elkövettek, hogy a pápai hivatalt megszüntessék. Isten korunk mindent átölelő hitehagyásának igazságos büntetéseként sok hatalmat engedélyezett az ellenségei számára az Egyház fölött. Ezek az ellenségek évszázadokon keresztül dolgoztak azon, hogy a Vatikánt fojtó szorításukba kaparintsák, és most végre berendezkedhettek ott. Ahelyett, hogy akár csak gondolatban engedtek volna egy kicsi vallásos közösségnek, inkább kövenként lebontották az Egyházat, ahogy ezt Anna Katharina Emmerich 200 évvel ezelőtt víziójában látta. Emberi szemmel nézve Urunk mai követőinek ugyanolyan kevés látható reményük van, mint az eredeti nagyszombaton Jézus tanítványainak volt. Csakhogy, ahogy Urunknak nem csak emberi természete volt, úgy a katolikus Egyház lénye is sokkal több, mint csak emberi. Szűzanyánk La Salette-ben 1846-ban a mostani időről ezt mondta: „Az igazaknak sokat kell szenvedniük, imáik, bűnbánati cselekményeik és könnyeik fel fognak hatni az égbe és az Isten egész népe bocsánatért és irgalomért fog esedezni. Akkor Krisztus igazságosságának és az igazak iránti nagy irgalmasságának aktusa által megparancsolja angyalainak, hogy öljék meg minden ellenségét. És azonnal megsemmisülnek Jézus Krisztus ellenségei és minden (bűnbánat nélküli) bűnös ember elpusztul és a föld pusztasággá változik. Aztán béke áll be és az emberek kiengesztelődnek Istennel. Az emberek Jézus Krisztusnak fognak szolgálni, Őt fogják imádni és dicsőíteni. A felebaráti szeretet mindenütt felvirágzik, és az emberek istenfélelemben élnek.”
Másképp kifejezve, Isten egészen biztosan újra fel fogja támasztani Egyházát a mostani véghelyzetből. Ha az Egyház elsötétedése még erősebbé válna – ami bizonyára be fog következni –, akkor nekünk jobban, mit valaha a Szűzanyával kell kitartanunk, és abba kell hagynunk, hogy hitetlenségünkkel terheljük őt, ahogy azt Urunk apostolai és tanítványai az első nagyszombaton tették. Kyrie eleison (A fotó a római Sta. Maria in Campitelli tepmlomban készült)
|
vissza