![]() E liturgikus ünnep tárgya Krisztus legfőbb uralma minden teremtmény felett. A korunkban az emberiségre különös súllyal nehezedő nyomorúságnak oka voltaképpen a népek elpártolása Krisztustól. Krisztus uralmát ismét be kell vezetni az állami és társadalmi életbe. Ezt a célt szolgálja ez az esztendőnkint visszatérő ünnepnap, amely mind a feljebbvalóknak, mind az alattvalóknak hathatósan hirdeti Krisztusnak az emberek és dolgok felett való fölséges és föltétlen uralmát. Zaby atya Krisztus Király ünnepén mondott prédikációját Aquinói Szent Tamásnak a Miatyánk második: „JÖJJÖN EL A TE ORSZÁGOD” kéréséről tartott előadására építette. Zaby atyának Szent Tamás szavai közé tett magyarázatát zárójelben közlöm.
A MIATYÁNK KIFEJTÉSE Részlet AQUINÓI SZENT TAMÁS előadásából („Jöjjön el a Te országod”, imádkozzuk naponta többször a Miatyánkban. De mit értünk valójában e kérés alatt, hiszen tudjuk, hogy e világon minden Istené, minden az Ő hatalma alá van vetve, tehát az Ő országa mindenre kiterjed, a mi világunkra is. Ezért nem árt, ha Szent Tamás e kérésről írt gondolatait éppen Krisztus Király ünnepén átelmélkedjük.) Mint mondtuk, a Szentlélek tesz minket olyanná, hogy helyesen szeressünk, kívánjunk és kérjünk, és ő hozza létre bennünk először is a félelmet, amellyel azt kérjük, hogy szenteltessék meg Isten neve. A másik az áhítat ajándéka. Ez a sajátos áhítat szerető és odaadó érzés az Atya és minden nyomorúságban lévő ember iránt. Mivel tehát Isten a mi atyánk, amint nyilvánvaló, nemcsak tisztelni és félni tartozunk őt, hanem rendelkeznünk kell az iránta való szeretettel és jámbor érzülettel. Ez az érzület késztet bennünket arra, hogy azt kérjük, jöjjön el az Isten országa. „Jámboran és igazan éljünk e világon, várva a boldog reménységet és a nagy Isten dicsőségének eljövetelét.” (Tit 2,12-13) Kérdezhetjük azonban, Isten országa mindig létezett, miért kérjük tehát, hogy eljöjjön? (Teljesen jogos kérdés, hiszen elképzelhetetlen és teljesen lehetetlen, hogy Isten mint e világ Teremtője, fenntartója és irányítója ne folyamatosan uralkodjék e világban.) Erre azt kell mondanunk, hogy ez háromféleképpen fogható fel.
A) Először, mivel a király olykor csak a királyság vagy az uralom jogával rendelkezik, ám mégsem nyilvánul meg uralma, mert a királyságban élő emberek még nincsenek neki alávetve. Tehát akkor mutatkozik meg először királysága vagy uralma, amikor a birodalom emberei alávettetnek neki. (Itt tehát azokról a teremtményekről van szó, akiknek szabad akaratuk van és ezért meg tudják tagadni az alávetettséget.)
(Ezzel konkrétan három dolgot kérünk Istentől): Mégpedig háromféle szempontból: hogy az igazak megtérjenek, a bűnösök elnyerjék méltó büntetésüket, a halál pedig megsemmisüljön. (Sok ember, hívők és hitetlenek e ponton tévedésben vannak. Úgy gondolják, hogy Isten a bűnösöktől és istentagadóktól mindent eltűr. Holott valójában csak türelmet gyakorol, hiszen tudja, hogy ezek nem menekülnek előle. Isten azonban azt akarja, hogy minden ember megmeneküljön, és ehhez a bűnösöknek is önként kell alávetniük magukat a parancsainak. Ezért ad a bűnösöknek sok alkalmat, hogy megtérhessenek, és meghódoljanak, alávessék magukat Előtte, mert nem akarja, hogy bárki is elvesszen. Az idők végén azonban mégis egészen az igazságossága győzedelmeskedik mindenek felett.)
Ezért kell a szenteknek (igazaknak) kérniük, hogy jöjjön el Isten országa. Hogy tudniillik minden tökéletesen alárendelődjön neki. Ám a bűnösöknek ez rettenetes, mert a „jöjjön el Isten országa” kérés nem más, mint hogy Isten akaratából büntetésben részesülnek. (Ez természetesen csak a bűnbánat nélküli bűnösökre érvényes, akik a kegyelem minden hívásának a végsőkig konokul ellenállnak.)
De ezáltal megsemmisül a halál. Mivel Krisztus az élet, az Ő országában nem lehetséges a halál, amely az élet ellentéte. Ezért mondja az első korinthusi levél: „Mint utolsó ellenség semmisíttetik meg a halál.” (1 Kor 15,26) És ez valósul meg a feltámadáskor. „Újjáalakítja gyarló testünket, és hasonlóvá teszi az ő dicsőséges testéhez.” (Fil 3,21) B) Másodszor, a mennyek országát a paradicsom dicsőségének mondjuk. Nem csoda, hiszen nem mást hívnak országnak, mint az uralmat. Ám ott tökéletes az uralom, ahol semmi nem történhetik az uralkodó akarata ellen. Isten akarata pedig az emberek üdvössége, mivel azt akarja, hogy az emberek üdvözüljenek és ez legtökéletesebben a paradicsomban valósul meg, ahol semmi sem lesz az emberek üdvösségének ellenére. „Összeszedik országából mind a botrányokat.” (Mt 13,41) Mert ebben a világban sok minden ellenére van az emberek üdvösségének. Amikor tehát azt kérjük: „Jöjjön el a te országod”, azért könyörgünk, hogy részesei legyünk a mennyei birodalomnak és a paradicsom dicsőségének.
(Az Angyali Doktor három okot sorol fel, melyek ezt a birodalmat mindennél inkább kívánatossá teszik):
Továbbá a legtökéletesebb szabadság miatt. Itt ugyanis nincs szabadság, jóllehet mindenki természetszerűleg kívánja azt, de ott tökéletes szabadság lesz minden szolgasággal szemben. „Maga a teremtett világ is felszabadul majd a romlottságtól.” (Róm 8,21) És nemcsak szabad lesz ott mindenki, hanem még mindenki király is lesz: „Királysággá tettél bennünket Istenünknek.” (Jel 5,10) Ennek az a magyarázata, hogy ott mindenki azonos akaraton lesz Istennel, és a szentek azt akarják, amit Isten akar, és Isten azt akarja, amit a szentek akarnak. Ezért mindnyájan uralkodni fognak, hiszen mindenkinek megvalósul az akarata, és az Úr lesz mindenkinek a koronája. „Azon a napon a seregek Ura lesz dicsőséges koronája és ragyogó koszorúja népe maradékának.” (Iz 28,5)
Továbbá a csodálatos bőség miatt. „Kielégíti javaival kívánságodat.” (Zsolt 102,5) És jegyezd meg, hogy az ember mindent egyedül Istenben talál meg, mégpedig kiválóbban és tökéletesebben mindannál, amit a világban keres. (Ez egy nagyon fontos és megfontolandó igazság számunkra, emberek számára, akik állandóan ilyen vagy olyan módon a boldogságot kergetjük és itt, a földön mégsem találjuk.) C) Harmadszor, mivel olykor a bűn uralkodik ezen a világon. Ez akkor fordul elő, amikor az ember olyan beállítottságú, hogy önként követi és hajszolja a bűnös kívánságot. „Meghaltatok a bűnnek, de éltek az Istennek Jézus Krisztusban. Ne uralkodjék tehát a bűn halandó testetekben” (Róm 6,11-12), hanem Istennek kell uralkodnia szívetekben. Ez akkor következik be, ha kész engedelmeskedni Istennek és megtartani minden parancsát. Midőn tehát azt kérjük, hogy jöjjön el a te országod, azért könyörgünk, hogy ne a bűn uralkodjék bennünk, hanem Isten. Akkor érvényes lesz e nagyszerű ige: „Sion, uralkodni fog Istened.” (Iz 52,7)
E kérés révén eljutunk a boldogsághoz, amelyről Máté ezt mondja: „Boldogok a szelídek” (5,4), ugyanis az első értelmezés szerint, ha az ember arra vágyik, hogy Isten legyen mindennek az ura, nem bosszulja meg az ellene elkövetett jogtalanságot, hanem azt Istennek tartja fenn. Ha ugyanis megbosszulnád magad, nem kérhetnéd, hogy jöjjön el az ő országa.
A második értelmezés szerint pedig, ha te kívánod az ő országát, vagyis a paradicsom dicsőségét, nem kell aggódnod, ha elveszted a világi dolgokat. „Javaitok elrablását örömmel viseltétek.” (Zsid 10,34)
Továbbá, a harmadik értelmezés szerint, ha te azt kéred, hogy Isten uralkodjék benned és Krisztus, mivel ő volt a legszelídebb, neked is szelídnek kell lenned. (Az Üdvözítő mondja): „Vegyétek magatokra igámat, és tanuljatok tőlem, mert szelíd vagyok és alázatos szívű, s megtaláljátok lelketek nyugalmát. Az én igám édes, és az én terhem könnyű.” (Mt 11,29-30)
|