![]() |
Bízzatok, mert én legyőztem a világot (Jn 16,33) Bűn nélkül fogantatott szeplőtelen Szűz Mária, könyörögj érettünk, kik hozzád menekülünk (Csodásérem) |
![]() |
hagyományhű magyar katolikusok MAGYARORSZÁG KIRÁLYNŐJÉNEK felajánlott honlapja
|
A megváltás ünnepkörének befejezése: A PÜNKÖSD UTÁNI VASÁRNAPOK Megváltásunk misztériumait végig megünnepeltük. A kegyelem ezek által újra szívünkbe szállt, megerősödött és gyarapodott. Most kezdődik a nyugodt növekedés és érés, a kipróbálás és a megpróbáltatás ideje. Ez tart egész nyáron és őszön át. És valóban, erre a két évszakra gondolva, két észrevétlenül egymásba olvadó részre tudjuk osztani ezt az időt. A fordulópont a Pünkösd utáni 18. vasárnap. Az ez előtti időszak inkább visszatekint a múltba, a Húsvét ünnepére és a kegyelmekre, amelyeket hozott. Az utána jövő viszont már előretekint, és Krisztus eljövetelére készül maga is, és erre készít minket is. A vasárnapok misztérium ünnepe kegyelmi hatásában jelenlevő valósággá teszi az üdvösség azon tényét, amelyre elsősorban irányul. Krisztus, az Úr, az égben trónol, az Egyház azonban itt maradt a földön, és várja az Ő visszatérését. Ebből a tényből és ennek következményéből fakad ennek az egész időnek a hangulata. És ez a hála: ezért a megváltásért „hálát adva” (azaz „Eucharisztiát tartva”) tekintenek az Egyház tagjai Krisztusra. Örömmel gondolnak Húsvétra, mely nekik a megváltást, Krisztusnak pedig a dicsőséget hozta. A hívők számára minden vasárnap új Húsvét. Ezért a régi időben vasárnap, a feltámadás napján, csak állva imádkoztak. Ennek nyoma még, hogy vasárnap a Mária-antifonát és az Úrangyalát állva imádkozzuk. Vasárnap a szenteltvízzel való meghintés keresztségünkről és a mi lelki feltámadásunkról való megemlékezés. De földi életünk, az időben való járásunk, „távol az Úrtól” e Krisztus-ellenes világban az Egyház számára szenvedést, üldözést és az üdvösség ellenségeivel való harcot hozza magával. És a belsőbe, a hívők szívébe is be akar hatolni a világ lelke, és valóban talál is utat oda. Ebből fakad a vágy, a forró kívánság: szabadulni, megváltva lenni ettől a fáradságtól, ettől a harctól. Vágyakozással telítve néz a liturgiában a hívő lélek Krisztus eljövetele elé, aki ezt a megváltást hozza. Oly szívesen időzne Krisztusnál, fejénél és vőlegényénél, a megdicsőülésben. Ez a liturgia másik nagy érzelme ebben az időben. Az Egyház a Pünkösd utáni vasárnapokon a frissen rügyező élet zöld színébe öltözik. Az Egyház magasztos küldetését a Pünkösd utáni időben a Szentlélek Úristen csendes működésének megfelelően tölti be, minden nagyobb változatosság és minden különösebb ünnepi fény nélkül. A vasárnapi evangéliumok, a Szent Pál leveleiből vett olvasmányok legnagyobb része, de különösen a forma és gondolatmélység tekintetében utolérhetetlen oratiók, a közös imádságok juttatják kifejezésre, amire a léleknek az üdvösség szempontjából szüksége van, és amit Istentől kell és szabad remélnie: a bocsánatot, a kegyelmet, az Istennel való egyesülés boldogságát. Mindezeket azonban a Szentlélek Isten működése adja meg nekünk addig a napig, amíg az Úr mint ítélőbíró eljön, hogy megítélje az embereket, jókra és rosszakra, kiválasztottakra és átkozottakra ossza szét. Azért lesz a Pünkösd utáni idő utolsó vasárnapjain az evangélium tárgya az általános utolsó ítélet, amely az egész egyházi évnek méltó és jelentőségteljes befejezését adja. Az egész egyházi év szent idejével és ünnepeinek misztériumával újra megjeleníti előttünk Jézus életét, kiváltképp megváltói működését. Krisztus ma is él Egyházában és az Egyház által mi bennünk. Azért lelki szemeinket állandóan rá kell irányítanunk, amikor az Egyház vezetésével a liturgikus évet átéljük. |
november 1. | MINDENSZENTEK ÜNNEPE Az Egyház nem akar az Isten látására jutott lelkek közül egyet sem figyelmen kívül hagyni. Ezért szentel egy ünnepet Mindenszentek tiszteletének, tehát azoknak is, akiknek nevét egyedül csak Isten ismeri. Ez a legfelsőbb foka az Egyház életének. Mindenszentek ünnepe a küzdő és győzedelmes egyházat egy nagy családi ünnep keretében akarja egyesíteni, amikor minden állás, kor, nemzet és idők megkoronázottai győzelmi pálmáikkal integetnek felénk és biztatnak, hogy törekedjünk e dicsőséges diadaljel után, Istennek örök, boldog meglátására. Ehhez az ünnephez a Pantheon ajándékozása nyújtotta az alkalmat, melyet Phokas császár adott IV. Bonifác pápának (608-25). Ezt Kr. e. 27-ben Augusztus tiszteletére építették. Sok fülkével van ékesítve és ezekben isten-szobrok állottak. A pápa ezután templommá alakította át és Isten Anyjának és a szent vértanúknak tiszteletére szentelte, 609. vagy 610. május 13-án, IV. Gergely (827-44) ezt az avatási ünnepet november 1-re helyezte át és IV. Sixtus (1471-84) oktávával, az egész Egyházra kiterjesztette. Ma Mindenszentek az egyházi év nagyünnepei közé tartozik: első osztályú ünnep, vigíliával kezdődik, mely böjti nap. Egyúttal az egyházi év utolsó szakába esik az Egyház diadalünnepe, melyen seregszemlét tart mennyben diadalmaskodó tagjai felett. Nagy és ránk nézve igen fontos tanítása az Egyháznak a szentek közösségéről szóló tanítás, mely sehol sem lesz oly élettől átjárt valósággá, mint a megértett és átélt liturgiában. Pedig csak ekkor lesz meg bennünk a katolikusságnak, más szóval a közösségnek, az egyetemességnek igazi tudata. Az egész liturgia ezt hirdeti, de a mai ünnepen még jobban kellene erre gondolnunk, hogy katolikus életünk irányítója legyen a szentek egyességének hittétele. A szentlecke szerint Szent János fönséges vízióban látta Isten szentjeinek boldogságát, amiről az Úr mondotta, hogy szem nem látta, fül nem hallotta, emberi szív fel nem fogta. Ezt próbálta emberi szóval visszaadni. Úgy hallgassuk tehát meg szavait, mint a szavakkal ki nem fejezhető boldogságnak szavakba öntését. Oratio: Mindenható örök Isten, ki megengedted, hogy minden szentednek érdemeit egy ünnepnapon tiszteljük, kérünk, hogy e sok közbenjáróra való tekintettel add meg nekünk gazdagon irgalmasságod sóvárgott bőségét. |
november 2. | Halottak napja Tegnap a diadalmas Egyházról emlékezett meg a liturgia, ma a szenvedő Egyházra fordítja a hívek figyelmét. A clunyi bencés kolostorból terjedt el ez a szép szokás az egész Egyházban. Legújabban megengedte az Egyház, hogy a papok ezen a napon három misét mondhassanak a tisztítótűzben szenvedő lelkekért. Ezenkívül annyiszor engedélyez teljes búcsút, ahányszor Mindenszentek délután és ezen a napon templomba vagy kápolnába betérve, imádkozunk a szegény lelkekért. Mindegyikünknek van kedves halottja, használjuk fel tehát az ő javukra a mai nap kegyelmét. Mindenszentek vecsernyéje után minden ünnepi díszt eltávolítanak az oltárról és a halottak vecsernyéjének hangulatával jámbor komolyság tölti be a templom csarnokait. Ezután az Egyház a hívő népeket körmenetben vezeti a mécsekkel és őszi virágokkal díszített sírokhoz és ott elmondja a liturgikus könyörgést az elhunytakért. Másnap reggel külön zsolozsmát tart a halottak napjáról és ünnepélyes gyászmisét mond. Halottak napjának gyász ünnepe különös alkalom és ösztönzés legyen számunkra, hogy könyörgéssel és jótettekkel (alamizsna, búcsúk) a kedves halottak iránt érzett részvétünket valóban kimutassuk. Ezért, ha csak lehet, járuljunk méltóan a bűnbánat szentségéhez és a szentáldozáshoz, hogy e nap «toties-quoties» teljes búcsúját mentől többször elnyerhessük és a szegény lelkekre átruházhassuk. A sírok látogatása emlékeztessen minket a földi mulandóságra és ébresszen bennünk gondolatokat arról az igazságról, amit a halott a sírból kiált: «Ma nekem; holnap neked – ami én ma vagyok, az lész te holnap.» Joggal és bölcsen nevezi a keresztény nép az egész novembert a halottak hónapjának. Mert a Mindenszentek és halottak-napi szertartás, amelyekkel kezdődik, lelkünk halhatatlan életére emlékeztet, és elvezet a másvilág szemléletére. Legszebben kifejezésre juttatják azonban hitünknek a küzdő, szenvedő és győzedelmes Egyházról (szentek egyessége) szólótanítását. Oratio: Minden hívek teremtő és megváltó Istene, szolgáid és szolgálóid lelkének add meg minden bűnük bocsánatát, hogy jámbor könyörgéseikkel elnyerhessék a bocsánatot, melyet mindig óhajtottak. |
PÜNKÖSD UTÁN HUSZONHARMADIK VASÁRNAP A Pünkösd utáni idő jelképe a hosszú vándorutunknak az égi haza felé. Az utolsó vasárnapok tehát ennek az útnak az utolsó állomásait jelzik. A szentmise énekei már mind erre vonatkoznak és ha Pünkösd utánra 24-nél több vasárnap esnék, akkor ezek az énekek állandóan megmaradnak, míg a többi részt a vízkereszt után fennmaradt misékből kell vennünk. A mai szentmise is egyébként az Isten erejében és irgalmasságában való bizalmat akarja bennünk növelni, mely a bűn bilincsétől (oratio), a rabságból (énekek), sőt a halálból (evangélium) és bármely szükségből (communio) ki tud szabadítani. Introitus: Így szól az Úr: Az én gondolataim a békesség gondolatai, s nem a sanyargatáséi; hívjatok segítségül és én meghallgatlak titeket és hazavezetlek fogságtokból bármely helyről. |
november 5. | Szent Imre herceg, hitvalló Emberi tervezgetés szerint első királyunkat követte volna a trónon és népünket vezette volna egynéhány esztendeig a földön. Isten végzése azonban az égi trónra emelte 1031-ben, hogy mindörökre vezesse a magyar ifjúságot, mint dicső példaképe és hatalmas közbenjárója. |
november 9. | A Megváltó (lateráni) bazilikájának szentelési ünnepe Minden egyházmegye közösen ünnepli meg a püspöki székesegyház szentelő napját, a püspöki templom iránt való nagyrabecsülésből, amely bizonyos értelemben anyaszentegyháza egyházmegyének. A nyugati egyházban november 9-én ülik meg a római Lateráni templom fölszentelését; amely közös anyaszentegyháza a katolikus világnak (caput et mater omnium ecclesiarum) és november 18-án Szent Péter és Szent Pál római dómjainak fölszentelését, melyekben a két apostolfejedelem tetemei nyugosznak. A templomszentelés liturgiája arra tanít bennünket, hogy 1. a templom szent és Istennek szentelt hely, melyet csupán szent gondolatokkal és tiszteletteljes félelemmel léphetünk át; 2. hogy hálásan gondoljunk mindazon kegyelmekre és áldásokra, melyeket ezeken a szent helyeken nyerünk, de arra a nagy szerencsére is, hogy egyáltalán templomunk van; 3. hogy a mi lelkünk is a megszentelő kegyelem által a Szentlélek templomává avattatott és erényekkel ékesnek kell lennie; 4. hogy az Isten házának egyúttal a mennyország kapujává is kell lennie. |
PÜNKÖSD UTÁNI HUSZONNEGYEDIK VASÁRNAP Ezen és a következő huszonötödik vasárnapon a szentmisét a Pünkösd utáni huszonharmadik vasárnapról vesszük, de az olvasmányokat (szentleckét és evangéliumot), valamint a három imádságot (a könyörgést, a csendes és az áldozás utáni imádságot), ha a pünkösd utáni utolsó vasárnap előtt 24. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 6. vasárnapról 25. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 5. vasárnapról 26. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 4. vasárnapról 27. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 3. vasárnapról mondjuk.
|
november 15. | Nagy Szent Albert püspök, hitvalló és egyháztanító Domonkosrendi szerzetes és tudós. Aquinói Szent Tamásnak is mestere volt. XI. Pius pápa 1932-ben szentté avatta és egyháztanítónak jelentette ki, amint már régen «doctor universalis» jelzővel tüntették ki.
|
november 16. | Nagy Szent Gertrúd szűz Szent Benedek egyik legnagyobb leánya. Az Úr Jézus Szent Szívének titkát a legelsők közt neki nyilatkoztatta ki. Meghalt 1302-ben.
|
PÜNKÖSD UTÁNI HUSZONÖTÖDIK VASÁRNAP Ezen és a következő huszonötödik vasárnapon a szentmisét a Pünkösd utáni huszonharmadik vasárnapról vesszük, de az olvasmányokat (szentleckét és evangéliumot), valamint a három imádságot (a könyörgést, a csendes és az áldozás utáni imádságot), ha a pünkösd utáni utolsó vasárnap előtt 24. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 6. vasárnapról 25. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 5. vasárnapról 26. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 4. vasárnapról 27. vasárnap is van, akkor a Vízkereszt utáni 3. vasárnapról mondjuk.
|
november 18. | Szent Péter és Pál apostolok bazilikáinak fölszentelési ünnepe |
november 19. | Árpádházi Szent Erzsébet özvegy II. Endre magyar király leánya, thüringiai Lajos felesége. Meghalt 1231-ben. Ezek a földi adatai. «Tizenhárom évvel már hitves, tizenkilenccel özvegy, huszonnégy évvel halott lett Erzsébet, a kereszténység öröme és dicsősége, a keresztény asszonyideál.» (Prohászka) Ezek az örökkévalóság adatai.
|
november 21. | Boldogasszony bemutatása Szent Jakab apokrif evangéliumában olvassuk, hogy szülei a gyermek Máriát, életének harmadik évében a templomban Istennek szentelték. Flavius Josephus, azon idő zsidó történetírója szerint az ilyen szentelménnyel a szüzességi fogadalom is egybe volt kötve. Ez a Mária gyermekéveiből való és a hagyományon alapuló értesülésünk ennek az ünnepnek liturgikus tárgya. XI. Gergely a XIV. században bevezette az avignoni pápai udvarnál, V. Sixtus (1585) az egész Egyház számára előírta. Ez a nap egyúttal a bencés obláták főünnepe is, mert Szűz Mária is obláta = Istennek felajánlott lett a mai napon. Oratio: Isten, ki azt akartad, hogy a boldogságos, mindenkoron szűz Máriát, a Szentlélek lakóhelyét, a mai napon a templomban bemutassák; add, kérünk, hogy közbenjárására dicsőségednek templomában majdan minket is bemutassanak. |
november 24. | Keresztes Szent János hitvalló és egyháztanító A karmelitarend nagy reformátora; az üldözések és félreértések közt az alázatosság példaképe. Híresek a misztikus írásai. Meghalt 1591-ben.
|
PÜNKÖSD UTÁN UTOLSÓ (HUSZONHATODIK) VASÁRNAP Az egyházi év utolsó vasárnapja elénk tárja a világ utolsó napját, mikor eljön az Úr a világot lángokban ítélni. Engedjük, hogy ennek a napnak komolysága lelkünk mélyéig átjárjon minket. Az üdvösség egy esztendeje elmúlt: vajon maradt-e nyoma lelkünkben? Felhasználtuk-e azt a sok kegyelmet, melyet a liturgia által nyújtott számunkra az Egyház. Kérjünk bocsánatot a mulasztásért és tegyünk erős fogadást, hogy a következő liturgikus évben még jobban együtt imádkozunk a liturgiában értünk imádkozó Egyházzal és még jobban vele együtt élünk. – A szentleckében a hálára és az imádságra int minket Szent Pál. Adjunk hálát Istennek azért a sok kegyelemért, amellyel az elmúlt liturgikus évben gazdagított és imádsággal készüljünk az új liturgikus év küzdelmeire. Az utolsó ítélet harsonája riad fe l a mai evangéliumban. Hogy milyen lesz számunkra ez az ítélet, azt a földi életünk dönti el. Azért hallgassunk Üdvözítőnk kettős tanítására. Először is ne engedjük magunkat félrevezetni, mert hamis próféták már most is járnak közöttünk. Azután vigyázzunk, hogy mindig készen álljunk, mert nem ismerjük sem a napot, sem az órát, mely elhív a számadásra. Oratio: Ébreszd fel, kérünk, Urunk, híveid akaratát, hogy az isteni áldozat gyümölcse után egyre buzgóbban törekedve, jóságodtól egyre nagyobb segítséget nyerjenek. |
november 29. | Szent András apostol vigíliája |
november 30. | Szent András apostol András, Simon Péter testvére, János evangélistával együtt Keresztelő Szent János tanítványa volt, mielőtt Jézus tanítványa lett volna. Meghívását a mai evangélium tárgyalja. – Pünkösd után először Palesztinában, majd Scythiában, Epítusban és Thráciában hirdette az evangéliumot. Vértanú halállal halt meg, mert Patrasban (Achaisban) fölfeszítették egy X-alakú keresztre, melyet róla András-keresztnek neveznek. A vértanúságát tárgyaló Acta tele van a szent keresztet magasztaló szavaival. Ezért hívják őt magát is a kereszt apostolának. – Testét először Konstantinápolyba vitték, majd később Nápolyba; fejét pedig 1462-ben a Szent Péter templomban testvére sírja mellé temették. Oratio: Felségedet, Urunk, könyörögve kérjük, hogy Szent András apostol, ki Egyházadban tanított és kormányzott, járjon közbe értünk szüntelenül előtted. |