Gyakran mesélik, hogy ha valakivel nagyon nagy baj történik, akkora sokk éri, hogy először fel sem fogja, és csak később érti meg, mi is történt vele valójában. Még olyat is lehet hallani, hogy azok, akiknek a villamos levágta a lábát, az első pillanatban felugranak és rohanni kezdenek, és csak később esnek össze. Joseph Ratzinger lemondása ilyen eset: az első pillanatban nem is lehetett igazán felfogni, hogy mekkora baj történt. Idő kell, hogy megértsük, milyen hatással van egy aktív (XVI. Benedek december 24 óta megállás nélkül szerepel, lemondása óta is naponta tart valahol beszédet stb.) pápa lemondása az egyházra, még akkor is, ha egy tradicionalista tudja, hogy csak az újegyházról, illetve az egyház világi részéről lehet szó.
„Bocs, de én innen kiszállok, és már nem is akarom annyira megváltani a világot” (forrás: webdoki) Egy magyar nyelvű fórumon olvasható a következő bejegyzés: Egy „kívülálló” vélekedése a pápa lemondásával kapcsolatban. (Megint egyszer úgy tűnik, hogy a „kívülállók” jobban megőrizték vallásos ösztönüket, mint az évtizedek óta NOM-ra járók.)
»A pápaság intézmény, és nem az emberről szól. Egy beteg pápa mellett a Vatikán zavartalanul funkcionál.
Szimbolikus értelemben megtagadta [a hitét]. Ugyanis letette a keresztet, mármint amit cipel, mint földi helytartó. Ezért mondtam, hogy Jézus sem mondta, hogy „bocs, de én innen kiszállok, és már nem is akarom annyira megváltani a világot”. Ez nem ítélkezés. Szimbolikus értelmezés. Egy „kívülállótól”. Római katolikusnak kereszteltek, de nem vagyok hivő. Személy szerint Ratzinger semleges ember számomra. Egy uralkodó megteheti, hogy lemond, de a Római Pápa nem, mert a vallása ezt diktálja. Ahogy nem mondhat le a Dalai Láma sem, mert vallása szerint az előző láma inkarnációja.«
Quo vadis? Írta: Henryk Sienkiewicz Másnap hajnalban két sötét alak igyekezett a Via Appián Campania rónái felé. Az egyik Nazarius volt, a másik Péter apostol, aki elhagyta Rómát és ott szenvedő hittestvéreit. …
Aztán a nap kibukkant a hegyek között, de ugyanakkor furcsa látvány tárult az apostol szeme elé. Íme, mintha az aranyos korong, ahelyett, hogy magasabbra emelkednék az égen, leereszkedett volna a magaslatról, s az úton gurult volna tovább.
|
vissza