Milánó volt érseke, Carlo Maria Martini bíboros 85 éves korában elhunyt. Parkonson-betegségének utolsó krízise augusztus közepén kezdődött. Az 1927-ben, Torinóban született Martini 17 évesen lépett be a jezsuita rendbe. 1952-ben szentelte Maurilio Fossati bíboros pappá. 1958-ban a pápai Gregoriana egyetemen doktorált, majd később Chieriben a Pápai Biblia Intézetben is. 1962-ben professzor, majd 1969-ben rektora lett ennek az intézetnek. 1978-ban Rector magnificus a Gregoriana egyetemen. Ő volt az egyetlen katolikus tagja annak az ökumenikus bizottságnak, mely a Novum Testamentum Graece, az Újszövetség tudományosan felvállalt görög kiadását megjelentette. II. János Pál pápa 1979-ben püspökké szentelte és Milánó érsekévé nevezte ki, majd 1989-ben bíborossá kreálta. A 75 éves életkort elérve, Martini 2002-ben ment nyugdíjba. 2008-ig részben Jeruzsálemben lakott, ahol bibliai kutatásokat folytatott. Betegsége 2008-ban arra kényszerítette, hogy végleg visszatérjen Olaszországba. 2005-ben Martini részt vett a konklávén, melyben a liberálisok pápajelöltje volt. Betegsége nagy részben hozzájárult, hogy végülis nem őt választották pápává. Martini a kúria több intézményének is tagja volt: a Keleti Egyházak Kongregációjának; a Felszentelt Élet Intézményei és az Apostoli Élet Közösségei Kongregációjának; a Katolikus Nevelési Ügyek Kongregációjának; az Egyház Kulturális Javai Pápai Bizottságának. Ezen kívül 1987-től 1993-ig az Európai Püspöki Konferencia elnöke és 2000-től a Tudományok Pápai Akadémiájának tagja volt. Martininak nem minden tartalmi álláspontja maradt vita nélkül. Például a gyakoribb zsinatokért és a püspököknek a világegyház vezetésébe való beleszólásának erősebb hangsúlyozásáért szállt síkra. Egy nemrég megjelent könyvben Martini a homoszexuális párok állami elismerését követelte. Ugyanakkor cáfolta azt az újsághírt, miszerint ő a cölibátus kérdésének újragondolását kívánná. A bíborosnak az újraházasodott elváltak helyzetét megítélő álláspontját is kritika illette az Egyházban, és a „Humanae vitae” elutasítása sem aratott osztatlan sikert. Másfelől Martini a gyónás szentségének újraéledését és a katolikus iskolák értékét hangsúlyozta.
Martini bíborossal kapcsolatban lásd a honlap következő cikkeit:
|
vissza